Operated by
![](http://www.ebaparlikarp.ee/wp-content/uploads/2019/03/the-plane-613826_960_720-845x523.jpg)
Otsin oma pikemate reiside lennupileteid momondo.ee keskkonnast. Sisestan enamvähem kuupäevad, millal minna tahaks ning sirvin ilmuvaid pakkumisi. Hoian silma peal ka teatud kodulehtedel, näiteks trip.ee -> lennupakkumised jms. Kuid ma ei ole mitte kunagi saanud diili sealsetest “Superpakkumine – edasi-tagasi lennupiletid Costa Ricasse al 590 €!” Sest: a) odavaima diili pakutavad kuupäevad on minu jaoks absoluutselt sobimatud, b) kuupäevi mudides viskab juba tavalisest otsingust leiatavaid hindu, c) lend algab Riiast/Helsingist/Stockholmist või kuskilt karupersest, kuhu ei klapi ühtegi normaalset lendu ning kui klapib, siis võib julgelt lisada superpakkumisele otsa kirvehinna pika lennu alguspunkti saamiseks. Inspiratsiooniks aga vaatan vahel ikkagi neid pakkumisi, näiteks Costa Ricale on plaanis kunagi kindlasti minna.
Minu momondo-otsingu sõel on täpselt nii hõre/tihe, et sealt jõuavad minuni pigem ikka need helesinise ookeani ja ilusa loodusega kauged kohad. Euroopa reise ja muid lähemaid otsin ma teistmoodi ja kultuurireisid kaugele (kus vahtidagi vaid templeid ja muuseume) mind sedasi ei paelu (võibolla kunagi). Üldiselt ca 500-550 eurot edasi-tagasi/üks inimene teise maailma otsa on hästi saadud. (Taisse ja Miamisse saab mu teada ka odavamalt). Costa Rica lennupiletid on tavaliselt isegi 2 korda kallimad ja sinna pole ma odavatele peale sattunud, veel.
Sri Lanka pileteid otsides viskas parimad hinnad ette Aeroflot. Kuigi kunagi olin ma kindel, et Vene lennufirmaga ma iialgi kuhugi ei lähe, siis seekord mõlesime kambaga, et savi. Eelnes muidugi see, et ma igast interneti otsast uurisin, kas Aeroflot on piisavalt turvaline ja sõidab ikka kaasaegsete tuntud lennukitega, mitte Vene mudelitega. Kõik viitas sellele, et tegemist on pingutava ettevõttega, kes on maailmatasemel täitsa konkurentsis nii turvalisuse kui ka teenindusega. Olgu öeldud, et see, kui keegi kirjutab, kuidas ta kohvrid ära kaotati, siis sorry, ikka juhtub, ka parimatel, see pole minu jaoks midagi märkimisväärset.
Tallinna Lennujaamas sain teada, et Aerofloti lendudel on null alkoholitolerants, st et isegi klaasikest veini ei pakuta ning lennujaamapoest kaasa ostes pakitakse see kinnisesse kotti ära, oma alkoholi on keelatud juua. Suht hiljutine vastuvõetud poliitika pardal. Kuna ma niikuinii lendan arsti kirjutatud rohtudega, siis mind alkoholipoliitika iseenesest ei puuduta ja ma ei osanud seda eelnevalt ka kahtlustada.
Kui Moskvasse jõudsime ja kõvasti meie Sri Lanka lennuni aega parajaks tegime, avastasime päris pardakaartidelt juhuslikult, et siit edasi EI sõidagi me Aeroflotiga, vaid mingi täiesti suvalise Vene lennufirmaga. Ehk siis “operated by SUVALINE VENE LENNUFIRMA”. Vererõhk tõusis. Mismõttes? Oli ju jutt, et rahvusvaheliste standarditega Aeroflotiga, kes üldiselt taevast ikka nii lihtsalt alla ei saja. Natuke edasi süvenedes saigi selgeks, et alates detsember 2018 viib see suvaline vene lennufirma Aerofloti nime all inimesi kahte kohta – Taisse ja Sri Lankale. Esimene südar üle elatud, leidsime netist järgmise potentsiaalse südariüllatuse – lennuk, millega läheme, on küll okei Boeing, kuid ei mingeid mugavusi, näiteks filme ja muud meelelahutust! Kuigi selle suvelise Vene lennufirma lennukis on küll ekraanid, siis… need on täiesti tummad, ega näita mitte midagi. Jällegi oli minul suhteliselt kama kaks, sest ma niikuinii magan rohtude mõjul, kuid mida teised 8-9 tundi teevad. Ei klaasikest veini, ei filme, ei muusikat, vaid üksluine nina nokkimine.
Ja nii oligi. Hea, et süüa anti, aga lennuk oli nagu ilma igasuguse lisavarustuseta karp. Loodan, et kokpitis olid normaalseks sõiduks vajalikud lisad ikka olemas. Ja ma ei mõtle istmesoojendust. Tagasisõidul mäletan seda, et enne maandumise teavitamist, peksis Karin mind üles, sest lennusaatjad korjasid reisijatelt KÕIK TEKID PEALT ÄRA! Elusees ei ole ma kogenud sellist asja, et keegi mult enne maandumist reaalselt teki pealt ära kisub. Oleks siis olnud, et see mul kasutama vedeleks. Ilmselt tahtsid lennusaatjad põhimõtteliselt juba enne reisijaid lennukist uttu tõmmata. Loovutasin unesegaselt oma teki ja jäin maandumist ootama.
Midagi head ka? Alla ei kukkunud! Kohvreid lubati kaasa võtta ülemõistuse palju – kaks suurt kohvrit inimese kohta + korralik käsipagas. Nii paljude kohvritega ei olnud meil aga midagi teha ja seepärast, et SAAB, me nii paljusid asju ka kaasa ei vedanud.
Igaks juhuks siis hoiatan, et juhuslikult kui teil näiteks neeruoperatsioon vms ees seisab, siis olge valmis, et neeruoperatsioon – operated by PEREARST.
Foto: pixabay.com
Kertu
Kuhu järgmine reis viib? Mul endal on just nende kohtade välja valimisega kõige keerulisem 😁
ebaparlikarp
Ma teen peagi sellest eraldi postituse 😛
F
Esimest korda kuulen, et kauglennul ei ole filme ega muud meelelahutust. Ja Aeroflot ei ole ju mingi odavlennufirma.
ebaparlikarp
Nojah, just, aga operated by…
Maria
See kahjuks on üsna kõikidel lennufirmadel nii. Ajasin ka ise kõrvadest suitsu välja kui ostsin hirmkallid KLM-i piletid ja pidin sõitma hoopis AirBalticuga. Minu arust mmuidugi kõik lennufirmad, keda EL lubab oma õhuruumi on turvalised ja Aeroflotist (sh ka Aerofloti Venemaa sisestest lendudest) on mul väga super muljed.